jírovec maďal
 Aesculus hippocastanum
čeleď: jírovcovité - Hippocastanaceae

slovenský název: jírovec maďal
anglický název: Chestnut tree
německý název: die RoBkastanie
lidové názvy: kaštan hořký, kaštan koňský 

Původ druhu:
Jírovec maďal (Aesculum hippocastanum) pochází z Balkánu, Řecka a Bulharska. Do střední Evropy se dostal již v roce 1576 a od té doby patří k všeobecně známým a oblíbeným dřevinám. 

Areál rozšíření:
Původní pouze v horských lesích Balkánského poloostrova, již dlouho však pěstován ve všech částech Evropy (s výjimkou severní). Jako strom parkový a okrasný značně oblíben.

Popis rostliny:
•	Dřevina 
•	Kořeny kůlovité s mnoha postraními kořeny
•	Zpravidla velmi statný, pohledný strom, vysoký asi 20-25 m,
•	listy: mimořádně velké, Blanitě složené, s 5-7 lístky široce klínovitého obrysu, bez řapíku, asi 25 cm dlouhé a na nejširší straně až 10 cm široké. Postranní lístky většinou menší. Řapík listu silný,
•	zelenavý, až 20 cm dlouhý. Listy na líci většinou matně tmavozelené, na rubu poněkud     
•	světlejší, slabě lesklé, na podzim zářivě zlatožluté, po opadu zanechávají na větvích 
•	velké, zřetelné   jizvy slabě lesklé, na podzim zářivě zlatožluté, po opadu zanechávají na 
•	větvích velké, zřetelné   jizvy podkovovitého tvaru, na nichž lze přesně rozeznat stopy 
•	jednotlivých cévních svazků.
•	květy: velmi četné ve velkých, vzpřímených, až 30 cm dlouhých latách, korunní lístky čistě bílé, se žlutavými nebo červenavými skvrnami. 
•	květenství: lata
•	doba květu: květen
•	plod: toboka, ostnitá, s 1 – 3 červenohnědými semeny (kaštany)

Obsahové látky:
Kůra jírovce obsahuje glykosidy aeskulin a fraxin.
Semena obsahují směs triterpenických saponinů - aescin (až 13 %) a jeho aglykony, zejména protoaescigenin a baringotogenolom. Ve vodě dobře rozpustný aescin je směsí nehemolyzujícího kryptoaescinu a hemolyzujícího ß-aescinu. K dalším obshovým látkám patří zejména flavonové glykosidy, a to biosidy a triosidy kvercetinu a kempferolu. V osemení je přítomen katechin a katechinová tříslovina. Po dozrání semen přechází katechin na tmavě zbarvené produkty. Semeno obsahuje též mnoho škrobu, proteinů, olej a kumariny - glykosid aeskulin a jeho aglykon aeskuletin. 

Ekologie:
Stanovištní podmínky: sady, široké aleje, parky, okraje cest
Podmínky růstu: mírně vlhká stanviště na hlinito-jílovitých půdách
Všeobecně: Jednotlivé květy celého květenství vykazují zajímavou ekologickou zvláštnost: pouze při žluté skvrně se tvoří nektar, při červené nikoli. Květy s červenou "signální" skvrnou nejsou již nalétávány hmyzem (většinou včelami a čmeláky).

Význam a využití v praxi:
 Zemědělský význam: není, používá se někdy k přikrmování zvěře na podzim a v průběhu zimy. Sběr probíhá v září a říjnu.
Průmyslové využití a využití v lékařství: 
Zvyšuje pevnost cévních stěn. Je to protirevmatický, protizánětlivý prostředek, odstraňuje otoky, rozpouští hleny. Vhodný pro léčbu křečových žil, hemeroidů, trombóz. Příznivě ovlivňuje poruchy periferního prokrvení, poruchy prokrvení koronárních cév. Působí při poruchách oční sítnice a jejího prokrvování, při degeneraci očního pozadí. Je to i antisklerotikum, vhodné jako prevence náhlé mozkové příhody.
Účinek: zvyšují průtok krve, zpevňují cévy, působí proti křečím,zánětům, zabraňují tvorbě opuchlina mají vliv na srážlivost krve.

Zajímavosti:
Zaměřil jsem se na všeobecně známého škůdce kaštanů – klíněnku jírovcovou.

Co ničí listovou plochu jírovců?
Před osmi lety (kolem r. 1994) se v našich parcích a městské zeleni objevil na jírovcích (lidově - nesprávně kaštanech) dosud u nás neznámý škůdce, klíněnka jírovcová, Cameraria ohridella. Název dostala klíněnka od typického ´klínovitého´ postavení křídel sedícího motýlka, který připomíná - klínek. 
Původ
Klíněnka pochází z míst přirozeného výskytu jírovce maďalu (Aesculus hippocastanum L.) z jižní části Balkánského poloostrova z Řecka, Albánie a Bulharska. Jak se dostala do střední Evropy však dosud není přesně známo. 
Biologie škůdce 
Škodí především housenky tohoto malého motýlka, který připomíná malou můru o velikosti 8 mm. Housenky se třemi vývojovými stádií žijí v listech jírovců v pletivech listů. Vylíhlý motýl z kukly ve starém listí, v květnu naklade vajíčka na nejspodnější listy stromů. Housenky se živí listovými pletivy za vzniku charakteristických hnědavě-žlutých skvrn - po minujících housenkách, které se čile pohybují uvnitř listů mezi horní a spodní listovou pokožkou. Hnědé skvrny patří 1. generaci housenek, žluté skvrny nastupující 2. generaci. V tomto prostoru - podkopěnce se housenky zakuklí. Z kukly se líhnou dospělci buď přímo na listech nebo až na zemi v listech opadaných. Na podzim přirozeně opadává listí i s kuklami a téměř dospělými housenkami v listech, které za příznivých podmínek mohou ještě dokončit vývoj do stádia kukly. Na jaře se z listí líhnou noví motýlci 1. generace a napadají nejspodnější listy korun stromů. Podkopěnky lze i se stádií housenek dobře pozorovat v listech, nastavíme-li je proti slunci. 
Postup napadení korun stromů
Již v polovině června se objeví 1. generace motýlků. Poletují za dne a v podvečer, často usedají na kmeny jírovců a větve v koruně stromu a okolní předměty. Oplozené samičky motýlka kladou vajíčka na nové listy. Invaze napadení housenkami začíná od spodních listů - 1. generace vzlétlá ze země - napadá nejspodnější listy na nejspodnějších větvích, 2. generace již postupuje korunou vzhůru a poslední (až 4. generace) napadá listy ve vrcholech korun. Počet generací a místa napadení korun se později mísí a intenzita napadení stromů je zpravidla odvislá od příznivého teplého počasí dlouho do podzimu. 
Čím škodí
Stromům škodí především silné invaze škůdce, kdy dovedou už v červnu omezit a podstatně zredukovat listovou zeleň koruny i věkovitých stromů. Na jednom listu můžete napočítat až 20 (i více) housenek v listovém pletivu - podkopěnek - hnědavých skvrn. Jírovce pak trpí nedostatkem listové plochy - nedostatečnou asimilací, která pronikavě snižuje životnost stromů. Ztrátou asimilační plochy listů snižuje klíněnka i hodnotu a funkci zeleně měst a parků.
Příčiny napadení
Invaze škůdce podporují zvláště nepříznivé životní podmínky stromů, suché stanoviště, exhalace a suchý prašný vzduch městského prostředí. "Trpící stromy" tak vysílají do okolního ovzduší jakési signály v podobě chemických látek z produkce své fytosyntetické reakce. Vylučují nesmírně nízké koncentrace tzv. jasmonátů, hořčin odpuzujících metabolitů a fytoncidů i jiných plynných látek, které jsou významnými orientačními body pro šíření škůdce ve vyhledávání a napadání dalších i zdravých jedinců jírovců. Je dnes známo, že stromy výše uvedenými plynnými složkami a chemickými reakcemi svých metabolitů "komunikují" i mezi sebou. Je zajímavé, že klíněnkou jírovcovou je napadán pouze jírovec maďal, Aesculus hippocastanum L. Mnohé další pěstované jírovce, zvláště amerických druhů, klíněnka nenapadá. 
Ochrana stromů
Zatím není známa ohleduplná účinnější ochrana, aniž by nebyl ohrožen život tisíců jiných organismů žijících v korunách stromů. Není znám ani přirozený škůdce v našich středoevropských podmínkách. Účinnou ochranou je především podporovat dobrý zdravotní stav stromů, zvláště v městech - vydatnou zálivkou. Osvědčuje se pro zmírnění invaze - sběr a kompostování listí v hlubokých kompostech zasypávaných vápnem a např. hnojivy, aby došlo ke zničení kukel nové generace motýlků. Listy je třeba shrabovat nezavadlé. Ze suchých a zkřehlých drobivých listů zápředky s kuklami z listů vypadávají a zásah ztrácí na účinnosti. I jisté snížení účinku škůdce má chemické ošetření půdy pod stromy po shrabání listí běžnými insekticidy, které ničí kukly - na podzim za příznivých teplot nad + 10°C.

Použitá litratura:
Kremer B. P. (1995): Průvodce přírodou - Stromy, Nakladatelství Ikar Praha, str. 232
Internet